Dacă ne uităm la baza unui creier care tocmai a fost extras dintr-un craniu
este foarte puțin din creierul mijlociu care se poate vedea.
Așa cum am demonstrat săptămâna trecută,
dacă părțile de dedesubt ale lobilor temporali sunt extrași cu blândețe,
părțile de deasupra ale trunchiului cerebral se pot vedea.
Acesta, așa numit trunchi cerebral constă în creierul mijlociu,
o protuberanță rotundă numită țesut de legătură,
și o tulpina subțiată posterior numită "medulla oblongata"
care iese din craniu prin "foramen magnum"...
...și devine, bineînțeles, nervul spinal.
Sunt ceva întrebări înainte de a începe?
Am eu o întrebare, Dr. Frankenstein.
Este "Fronkonsteen".
Mă scuzați?
Numele meu... Se pronunță "Fronkonsteen".
Dar nu dvs. sunteți nepotul faimosului Dr. Victor Frankenstein,
care săpa după cadavre proaspăt îngropate și transforma componente moarte în...
Da, da.
Da.
Știm cu toții ce-a făcut.
Dar aș prefera să-și aducă oamenii aminte de mine
pentru mica MEA contribuție la știință...
...și nu datorită relației mele accidentale
cu un faimos... țăcănit.
Acum, dacă nu te superi, ne poți spune întrebarea?
Vedeți, domnule, nu sunt sigur că înțeleg diferența dintre
impulsurile nervoase reflexive și cele voluntare.
Bine. Deoarece lecția de laborator de azi este
o demonstrație tocmai a acestei distincții...
de ce să nu-i dăm drumul?
Domnul Hilltop aici prezent, cu care n-am mai lucrat până acum
sau i-am dat vreo instrucțiune,
și-a oferit serviciile pentru demonstrația de azi.
Domnule Hilltop, vrei să sari în picioare și să stai în spatele acestei mese?
Drăguță săritură.
Domnule Hilltop,
vrei să-ți ridici genunchiul stâng?
Tocmai ați fost martorii unui impuls nervos voluntar.
Pornește ca un stimul din cortexul cerebral,
trece prin trunchiul cerebral la mușchii participanți.
Domnule Hilltop, va puteți coborî genunchiul.
Mișcările reflexe sunt cele independente de voința noastră,
dar sunt transmise pe calea
care trece printre sistemul nervos periferic și cel central.
Ticălos împuțit, infect și fricos ce ești!
Nu suntem conștienți de aceste impulsuri.
Nici nu le spunem să contacte mușchii
Însă, după cum vedeți, lucrează singure.
Dar dacă blocăm impulsul nervos prin simpla apăsare locală,
care poate fi făcută cu o clemă obișnuită
chiar la umflătura rădăcinii nervilor posteriori
pentru... să zicem... 5, 6 secunde?
Tu nenorocitule.
Așa cum vedeți, toate comunicațiile au fost închise.
În ciuda artificiului nostru mecanic,
dacă n-am avea trunchiul cerebral al impulsurilor motorii,
ne-am prăbuși
ca o legătură de broccoli.
În concluzie, ar trebui să se ia în considerare...
- Dă-i un dolar în plus. - Un dolar în plus. Da domnule.
...ca orice lovitură mai mult decât comună
dată rădăcinilor nervoase, este întotdeauna serioasă.
Deoarece, odată ce o fibră nervoasă este secționată,
nu este nici o cale, în Cer sau pe Pământ,
să se regenereze viața în ea.
Mai aveți întrebări înainte de plecare?
Dr. Frank...
- Fronkonsteen... - Da?
Nu este adevărat ca Darwin a păstrat o bucată de fidea într-o cutie de sticlă
până când, în mod extraordinar,
a început să se miște cu o mișcare voluntară?
Vorbiți despre vierme (fidea) sau despre spaghetti (fidea)?
Păi, de vierme, domnule.
Da. Se pare că am citit ceva pe acesta tema pe vremea studenției.
Dar nu trebuie să uităm ca un vierme, cu foarte puține excepții,
nu este o ființă umană.
Dar nu asta a fost ideea ce a stat la baza întregii munci a bunicului dvs, domnule?
Reanimarea țesutului mort?
Bunicul meu a fost un om foarte bolnav.
Dar, ca un Fronkonsteen nu sunteți măcar un pic curios?
Nu este readucerea la viață a ceea ce a fost odată mort, o provocare pentru dvs?
Vorbești de lucruri fără sens, născocirile unei minți lunatice. Mortul este mort.
Dar uitați-vă la ce s-a făcut cu inima și rinichii până acum.
Inima și rinichii sunt jucării pentru sugaci.
Eu vorbesc despre Sistemul Nervos Central.
- Dar, domnule... - Sunt un om de știință, nu un filozof!
Ai mai multe șanse să reanimezi acest bisturiu
decât să repari un sistem nervos distrus.
- Dar munca bunicului dvs? - Munca bunicului meu a fost o țicneală!
Nu mă interesează moartea.
Tot ce mă interesează este păstrarea vieții!
Clasă...
...sunteți...
...liberi.
Dr. Frankenstein...
Este Fronkonsteen.
Numele meu este Gerhart Falkstein.
Am călătorit 5.000 de mile să vă aduc testamentul bunicului dvs.
Baronul Beaufort von Frankenstein.
O, scumpul meu iubit.
O, dragostea mea cea mai dragă. Voi număra orele cât timp vei fi plecat.
- O, iubito, și eu. - Nu pe buze!
Mă duc la petrecere la Nanna și Nicky Slater.
Nu vreau să-mi mâzgălesc rujul.
- Înțelegi. - Desigur.
Toată lumea în vagoane!
- O, dragă. - Bine, cred că asta este.
Freddy, iubitule.
O, cum aș putea să spun în câteva minute că mi-a luat o viață să înțeleg?
- Nu vrei să încerci? - Bine.
Ai câștigat domnule.
Sunt a ta. Toată. Ce pot să mai zic?
- Scumpa mea iubire... - Părul! Abia l-am aranjat.
Scuze.
- Sper că-ți plac nunțile de modă veche. - Prefer nopțile nunților de modă veche.
- Ești incorigibil. - Asta înseamnă...
...că mă iubești? - Îți poți paria ghetele că da.
- O, singura mea dragoste. - Tafta, dragă!
Tafta, iubito?!
Nu, rochia este din tafta. Se șifonează foarte repede.
Toată lumea în vagoane!
Iarăși omul ăsta oribil.
Ei bine, grăbește-te înainte să mă fac de râs.
Of, unghiile mele!
Scuze.
- La revedere iubito. - La revedere Freddy.
Iubito.
- Harry, iar a fost acolo. - Și ce vrei să fac eu?
În fiecare zi..
Lasă-l. Lasă-l.
New York urmează. Toată lumea pentru New York.
Scuză-mă, băiete. Aceasta este stația Transilvania?
Ja, ja. Linia 29.
Pot să-ți "dau un lustru"?
Nu, mulțumesc.
Dr. Frankenstein?
Fronkonsteen.
Mă iei peste picior.
Nu. Se pronunța Fronkonsteen.
Spui de asemeni Frodorick?
Nu. Frederick.
Păi de ce nu este Frodorick Fronkonsteen?
Nu este. Este Frederick Fronkonsteen.
Înțeleg.
- Tu trebuie să fi Igor. - Nu. Se pronunța I-gor.
- Dar mi-au spus că este Igor. - Păi, s-au înșelat, nu?
Ai fost trimis de Herr Falkstein, nu-i așa?
Ba da. Bunicul meu a lucrat pentru bunicul dvs.
- Ce drăguț. - Bineînțeles, prețurile au crescut.
Bineînțeles. Sunt sigur că ne vom înțelege de minune.
Scuze...
Știi, nu vreau să te simți stânjenit dar sunt un chirurg destul de strălucit.
Poate te pot ajuta cu aceasta cocoașă.
Ce cocoașă?
Să mergem.
Dă-mi voie, Stăpâne.
Mulțumesc mult.
Mergem pe aici. (Mergem așa)
Pe aici. (În felul ăsta.)
Cred că te vei simți mai confortabil în spate.
- Ce-a fost asta? - Asta este Inga.
Herr Falkstein s-a gândit că poate aveți nevoie
de o asistentă de laborator, temporar.
Bună. Vrei să ne rostogolim în fân?
E distractiv.
Rostogolește-te, rostogolește-te în fân.
Câteodată mi-e teamă de fulgere.
E doar o descărcare atmosferică.
Nimic de care să te temi.
Vârcolaci! (Werewolves!)
Vârcolaci?! (Werewolves?!)
- Acolo. (There) - Ce?
Acolo lup!
Acolo castel!
De ce vorbești așa?
- Am crezut că așa îți dorești. - Nu, nu-mi doresc.
Cum vrei. Mi-e indiferent.
Păi...
Iată-l.
Acasă.
Ce ciocănașe.
Mulțumesc, doctore.
E în regulă.
Iată-ne.
Eu sunt Frau Blücher.
Ușurel!
Bună. Eu sunt Dr. Fronkonsteen.
Aceasta este asistenta mea. Inga, pot să ți-o prezint pe Frau Blücher?
Mă întreb ce i-a apucat.
Camerele dvs. au fost pregătite, Herr Doktor.
Vă rog să mă urmați.
I-gor. Vrei să aduci bagajele când termini?
Da, Stăpâne.
După dvs, Frau Blücher.
Blücher!
Urmați-mă, vă rog!
Stați aproape de lumânări.
Scara poate fi perfidă.
Și aceasta este camera dvs. A fost camera bunicului dvs Victor.
Înțeleg.
Bine. Se pare că sunt câteva cărți.
Aceasta a fost...
...biblioteca medicală a Baronului..
Unde este biblioteca particulară a bunicului meu?
Nu știu despre ce vorbești domnule.
Păi, aceste cărți sunt foarte generale. Fiecare doctor le-a studiat.
Este singura librărie pe care o știu, Dr. Frankenstone.
- Fronkonsteen. - Fronkonsteen.
Bine, vom vedea.
Noapte bună.
Ar dori domnul Doctor un brandy înainte de a se retrage?
Nu, mulțumesc.
Ceva lapte cald...
...poate?
Nu, mulțumesc foarte mult.
Nu, mulțumesc.
Ovaltine?
Nimic.
Mulțumesc.
Sunt puțin obosit.
Atunci vă spun... noapte bună.
Noapte bună!
Noapte bună iubitule.
Noapte bună, Herr Doktor.
Noapte bună, Frau Blücher.
Nu, nu, nu...
Nu sunt un Frankenstein.
Sunt un Fronkonsteen.
Nu-mi zice mie chestia asta!
Nu cred în soartă.
Și n-am s-o spun.
Bine, o spun. Renunț...
O spun, o spun.
Soarta, destin.
Nu este scăpare pentru mine.
Soarta, destin.
NU este scăpare pentru mine.
Soarta, destin.
Nu este scăpare...
Dr. Fronkonsteen. Treziți-vă.
- Ce este? - Aveați un coșmar...
- Ce-i cu muzica asta ciudată? - N-am nici o idee.
Se pare că vine...
din spatele dulapului pentru cărți.
Din spatele dulapului pentru cărți...
Îmi dai și mie halatul, dragă?
Ai avut dreptate. Vine din spatele acestui perete.
Unde este?
- Unde este? - Ce?
Este întotdeauna un mecanism. Dacă descopăr mecanismul...
Bună.
Se aude mai tare de aici. Dă-mi, te rog, lumânarea.
Pune lumânarea la loc.
Bine. Cred că mi-am dat seama acum.
Scoate lumânarea și eu voi bloca biblioteca cu corpul meu.
Ascultă-mă cu atenție.
Nu pune lumânarea la loc.
Cu toată puterea ta,
...împinge în partea cealaltă a dulapului pentru cărți.
E clar?
Așa cred.
Bună fată.
Pune lumânarea la loc.
Uite doctore, un culoar.
Orice-ar fi, muzica asta vine de jos de aici.
- Mai bine mi-arunc o privire. - Doctore, lasă-mă să vin cu tine, te rog!
Nu vreau să stau aici sus de una singură.
Bine atunci. Închide-ți halatul și urmează-mă.
O, doctore... Lumânarea.
Bune idee. Hai s-o încercăm pe asta.
Dă-te înapoi!
Nu te speria, dragă. Doar un șobolan.
Un șobolan împuțit.
Doamne!
Mort de 3 ani.
Mort de 2 ani.
Mort de 6 luni.
Mort de curând.
Eu...
Nu am pe nimeni
și nimănui nu-i pasă de mine
- I-gor. - Frodorick.
Cum ai ajuns aici?
Prin măsuța cu rotile. Am auzit o muzică ciudată din bucătăria de sus
și am urmat-o.
Spune-i o... presimțire.
- Cred c-a fost altcineva aici. - Așa se pare.
Și este singura ușă.
Așteaptă Stăpâne.
S-ar putea să fie periculos.
Tu primul.
Nu există nici o lumină pe aici?
Sunt două întrerupătoare ciudate aici, dar nu vreau să fiu eu primul.
Blestemați fie ochii tăi.
Prea târziu.
Deci aici este locul unde s-a întâmplat totul.
Ia gândește-te. Un creier mort gata să trăiască într-un nou corp.
Uite. Fără sânge, fără descompunere.
Doar câteva suturi.
- Pornește întrerupătorul principal. - Da, Stăpâne.
Ce mizerie...
Știu și eu... Puțină vopsea, câteva flori, două perne azvârlite...
Ei bine, se pare ca misteriosul violonist a disp... p...
- Disp... ce? ...părut.
Este o lumină ce vine din spatele acelei uși.
Urmați-mă.
Doctore, uite!
Ei bine... asta explică muzica.
Încă este caldă.
Dar cine cânta?
Nu știu.
Dar oricine ar fi abia a reușit să-și stingă trabucul.
Ce lucruri ciudate se petrec.
Ce este locul ăsta?
Camera de muzică?
Dar aici nu sunt decât cărți și hârtii.
Cărți și hârtii?
Este!
Aceasta este biblioteca particulară a bunicului meu. O simt.
Uite. Uite aici.
"...până când, din mlaștina întunericului, o strălucire m-a iluminat".
"O lumină atât de strălucitoare, minunată și totuși atât de simplă".
"Schimb polii de la plus la minus
și de la minus la plus".
"Eu, singur, am reușit să descopăr secretul acordării vieții".
"Nu, mai mult..."
eu însămi am devenit capabil de a acorda reanimarea
materiei fără viață".
Ar putea merge!
- Pește afumat? - Mulțumesc, doctore.
"Micimea particulelor constituie secretul vitezei
astfel încât să formez o creatură cu statură gigantică".
Cu siguranță.
Asta ar ușura totul.
Cu alte cuvinte,
venele sale, picioarele sale, organele sale vor fi crescute în mărime.
Exact.
Va avea o Schwanzstück (Măciucă) enormă.
Fără îndoială.
Va fi foarte îndrăgit.
Așa că, ce căutăm este o persoană de aproximativ 2 metri înălțime,
cu toate măsurile, ori congenital ori artificial proporționate în mărime.
Ceva cam...
...așa?
Bună...
Ai prins ceva aici.
Crud, da, primitiv, da, poate chiar puțin grotesc,
și cu toate astea, ceva inexplicabil îmi spune
că acesta poate fi omul nostru.
Bine, bine.
E îndeajuns pentru cei ca el.
Stai jos, nebunule.
Acum.
Ce meserie jegoasă.
- Ar putea fi mai rău. - Cum?
Ar putea ploua.
Repede.
Aveți nevoie de o mână de ajutor?
Nu mulțumesc. Am una. Sunt aproape toate cam la fel.
Un moment domnule.
Eu știu pe toată lume pe aici dar n-am mai văzut figura dvs. pe aici.
Vă puteți identifica?
Da, sunt Dr. Frederick Fronkonsteen, de curând sosit din America.
O, da, domnule. Mi s-a spus că sunteți aici.
Sunt polițistul Henry, sir. Bucuros de cunoștință.
Și eu mă bucur că te cunosc, domnule polițist.
Dar, sunteți înghețat până-n măduva oaselor, domnule.
Un foc plăcut și fierbinte ar fi soluția pentru dvs.
Și o dușcă mică din sticla cea veche nu vă va face rău, domnule.
Asta e "biletul" (rezolvarea), domnule.
Ei bine, dacă aveți "totul în mână" vă spun noapte bună.
Mulțumesc foarte mult, domnule polițist.
La dispoziția dvs mereu, domnule.
- Noapte bună, domnule polițist. - Noapte bună, domnule.
O, ce priveliște grozavă...
Ce noapte profundă și venerabilă.
Cu acest specimen pentru un corp,
tot ce mai avem nevoie este un creier minunat pe măsură.
- Știi ce ai de făcut? - Am o idee destul de clară.
Bine.
Nu... Nu aveai "asta" pe cealaltă parte?
- Ce? - Co...
N-are importanță.
- Ai numele pe care ți l-am dat? - L-am notat.
- H. Delbruck. - Hans Delbruck.
DEPOZIT DE CREIERE
DUPĂ 5:00 PM strecurați creierele prin trapa din ușă
Hans Delbruck - Om de știința & sfânt...
NU FOLOSIȚI ACEST CREIER! ANORMAL
- E hidos. - E frumos.
Și este al meu.
Grăbește-te. Ne luptăm cu timpul și elementele.
- Ești gata? - Ești sigur că așa au făcut?
Da. Este totul scris în notițe.
Leagă zmeul și grăbește-te jos cât de repede poți.
De ce atâta grabă?
Exista posibilitatea electrocutării. Înțelegi?
Am spus "Există posibilitatea electrocutării."
Înțelegi?
Înțeleg, înțeleg. De ce urli așa?
Ai...
- Ai legat zmeul? - Bineînțeles.
În regulă. Bine.
- Verifică generatorul. - Da, Stăpâne.
I-gor,
Dă drumul valvei de siguranță de la roata principală.
Da, Stăpâne.
Îți imaginezi creierul lui Hans Delbruck în acest corp?
O, Frederick.
Acesta-i momentul.
Ei bine, dragă...
Ești gata?
Da, doctore.
Ridică-mă! (Excită-mă!)
Acum, chiar aici?
- Da, da. Ridică platforma - A, platforma...
O, da... da...
Din acea zi fatidică, când împuțiciunea de noroi
s-a târât afară din mare și a strigat către stelele reci:
"Sunt Om",
cea mai mare spaimă a fost întotdeauna cunoașterea faptului că suntem muritori.
Dar în această seară
vom azvârli mânușa științei
în fața îngrozitoare a morții însăși.
În această seară,
vom accede în ceruri.
Ne vom bate joc de cutremure...
...vom comanda tunetelor,
și vom pătrunde
în pântecele Naturii însăși.
Când îți spun, dă drumul primului întrerupător.
Bine, Stăpâne.
Pregătiți-vă.
Fiți pregătiți.
Acum!
Dați drumul celui de-al doilea întrerupător!
Dați drumul celui de-al treilea întrerupător!
Nu și cel de-al treilea întrerupător?!?
Dă-i drumul!
Viață.
Viață, mă auzi?
Dă-i creației mele
Viață!
Închideți totul și aduceți-mă jos.
Nimic.
- O, doctore. Îmi pare rău... - Nu, nu.
Să prindem curaj.
Dacă știința ne învață ceva,
ne învață să acceptăm eșecurile noastre
la fel de bine ca succesele
cu o demnitate tăcută
și grație.
Ticălos nenorocit. Te fac eu pentru asta.
Ce mi-ai făcut?
- Ce mi-ai făcut? - Doctore, opriți-vă!
Îl veți omorî!
Nu mai vreau să trăiesc.
Demnitate tăcută și grație.
Mama!
Vă spun eu. Acest om este diferit.
Poți spune asta după ce-ai stat de vorbă cu el câteva minute.
Da?
Este un Frankenstein!
Și sunt toți la fel.
Este în sângele lor. N-au ce să facă!
Toți acești oameni de știință sunt toți la fel.
Ei spun că lucrează pentru noi.
Ceea ce vor cu adevărat este să conducă lumea.
Ajunge. Nu voi lăsa această întrunire să devină un circ al fiecăruia.
Sunt acuzații foarte serioase pe care le aduceți.
Și cu atât mai dureros pentru cei mai bătrâni,
pentru că încă mai avem coșmaruri
din când în când.
Acum, încă n-am auzit părerea omului cel mai calificat
să judece o astfel de situație în mod corect.
Inspector Kemp.
Vorbiți cu noi, vă rugăm?
O revoltă este un lucru urât
și, odată începută una
este o șansă mică de a o opri
fără vărsare de sânge.
Mă gândesc că, înainte de a omorî oameni,
este bine să fim foarte siguri de lucrurile evidente.
Și...
...ar trebui să confirmăm faptul
ca tânărul Frankenstein este chiar
pe "murmele" bunicului său.
Ce?
"Murmele" bunicului său. "Murmele".
O, urmele.
Cred...
...că ceea ce este de făcut
este ca eu să fac o mică vizită bunului doctor
pentru a sta puțin de vorbă.
Reputație.
O, doctore. Nu trebuie să vă faceți asta.
Nu vă mai gândiți la asta.
Căci uite! Nici nu v-ați atins de mâncare.
Uite.
Acum am atins-o. Fericită?
Știți... Nu-l voi uita niciodată pe bătrânul meu tată.
Când aceste lucruri i se-ntâmplau... lucrurile pe care mi le spunea...
Ce spunea?
Ce naiba faci în baie ziua și noaptea?
De ce nu ieși odată să dai și altora o șansă?
O, poate este mai bine așa.
Săracul schelet lipsit de viață.
Poate îi este mai bine mort.
Ce este asta?
Schwarzwälder Kirschtorte.
Îți place? Nu prea mă dau în vânt după deserturi, dar acesta e excelent.
Cui îi vorbești?
Ție. Ai scos un sunet de încântare. M-am gândit că-ți place desertul.
N-am scos nici un sunet. Te-am întrebat doar ce este.
- Dar ai scos. Te-am auzit. - N-am fost eu.
N-am fost eu.
Ei bine, dacă n-ai fost tu, și nici tu...
Trăiește. E în viață.
Trăiește!
Înapoi.
Bună.
Îți voi da drumul.
- Este gata sedativul? - Da, doctore.
Vreau...
...să te ridici.
Stai pe picioare.
O poți face.
Acum mergi.
Doctore, sunt înspăimântată.
Nu-ți face griji.
Bine.
Ce este? ce se întâmplă?
Repede. Dă-i...
Ce? Ce să-i dăm?
Trei silabe. Prima silabă. Seamănă cu...
Cap. Seamănă cu "Cap".
Pat... a spus...
A spus.
A doua silabă - un cuvânt mic.
Aceasta, acela...
A...
A spus...
O porcărie. A spus o porcărie.
Seamănă cu...
A da. Da.
A spus... dă-i un sedagiv...
O, tiv... tiv... Sedativ.
În nas... (Am priceput!)
A spus un tiv?
O, Frederick. Ești în regulă?
Da.
- Mă scuzi puțin, dragă? - Sigur, doctore.
I-gor...
- Pot să-ți vorbesc o clipă? - Sigur.
- Nu vrei să stai jos? - Mulțumesc.
Nu, nu. Aici sus.
Mulțumesc.
Acum, creierul pe care mi l-ai adus...
a fost al lui Hans Delbruck?
- Nu. - Bine.
Te deranjează dacă-mi spui...
...ce creier am băgat înăuntru?
- N-o să te enervezi? - N-o să mă enervez.
Anor ceva.
- Anor... și mai ce? - Anor Mal.
Anormal...
Sunt aproape sigur că ăsta-i numele.
Vrei să spui că am pus un creier anormal
într-o gorilă de 2,30 metri...
...și lată de 1,30 metri?
Asta vrei să-mi spui?
Repede, repede. Dă-i...
Ce?
Trei silabe, da.
Mă întreb cine poate fi la această oră.
Inga, repede. Vezi cine este.
Tu, pune chestia aia la loc pe masa de operație...
...și leag-o bine.
- Unde vă duceți? - Să mă spăl. Trebuie să arăt normal.
Toți trebuie să ne purtam normal.
Monștrii!
Excelentă lovitură.
Este secolul 20, Kemp. Monștrii sunt trecutul, ca stafiile și spiridușii.
Nu oamenilor drăguți din acest sat, Herr Doktor.
Pentru ei...
...este un lucru real.
În special când este un Frankenstein rezident în această casă.
Frumoasă grupare.
Mulțumesc.
Nu m-am gândit că un tip inteligent ca dumneata
ar pleca urechea la astfel de superstiții...
Nu superstiția mă îngrijorează, Herr Doktor, ci genele și...
...cromozomii...
- Fleacuri. - Puteți spune așa, dar aici este
Transilvania.
Și dvs. sunteți un...
...Frankenstein.
Păreți... puțin cam supărat de această discuție.
De loc.
O găsesc foarte amuzantă, asta-i tot.
Ei, ne-am distrat.
Acum, dacă nu vă supărați, inspectore, sunt puțin cam obosit.
Așadar, ...
...pot transmite sătenilor asigurarea dvs...
că nu veți continua munca bunicului dvs.?
Pot lua asta drept un "Da"?
Foarte bine.
- Vă descurcați să ieșiți? - Bineînțeles.
Până ne vom revedea... Herr Baron.
Da. Treceți când doriți. Ținem deschis permanent.
O, Victor.
Victor...
Am făcut-o.
Te voi elibera.
Vrei, Seuchekopf-ul meu?
Au vrut să-ți facă rău.
Dar te voi ajuta.
Mulțumesc Domnului c-am scăpat.
Frau Blücher.
Stop. Nu v-apropiați.
- Ce faceți? - Îl eliberez.
Nu. Nu, nu trebuie.
Ba da.
Ești nebună? Te va omorî.
Nu. Nu acesta.
E blând ca un mielușel.
Înapoi. Înapoi. Pentru numele Domnului, are un creier lamentabil.
Nu este lamentabil. Este un creier bun.
E lamentabil, îți spun. Lamentabil.
Ixnay pe ottenray.
Nu mi-este teamă. Știu ce îi este.
Această muzică.
Da. Este în sângele tău... Este în sângele tuturor Frankensteinilor.
Ajunge la suflet când cuvintele nu mai sunt de folos.
Bunicul tău o cânta creaturii pe care-a făcut-o.
- Deci tu ai fost tot timpul. - Da.
- Tu cântai aceasta muzica noaptea. - Da.
- Să ne-aduci în laborator. - Da.
- Era țigarea ta în scrumieră. - Da.
Și tu ai lăsat cartea bunicului meu afară doar ca s-o găsesc.
Da.
- Pentru că eu... - Da.
- Deci tu și Victor ați fost... - Da.
Da! Spune-o!
A fost iubitul meu.
Acum nu-l mai poți prinde.
E liber. Auzi?
Liber.
Dus.
Plecat!
Trebuie să-l găsim, înțelegi?
Trebuie să-l găsim înainte de a ucide pe cineva.
Ce-am făcut?
O, Dumnezeu din Ceruri.
Ce-am făcut?
Iubesc mica mea floricică
Îmi iubesc floarea
Monstrul e în libertate...
Scândurile trebuie să fie tari.
Uite.
Mulțumesc Domnului că ai pus-o pe Helga în pat.
Cu această afacere cu monștrii, nu risca nimic. Îmi aduc aminte de ultima oară.
Dar, tată, ți-am spus că învârteam Rostbraten-ul nu-ți aduci aminte?
Te-am întrebat dacă ai pus-o pe Helga în...
Tu...
Aruncă un sărut și spune la revedere...
O, dragă. N-a rămas nimic.
Ce mai aruncăm acum?
Poate c-a fost la baie când te-ai uitat.
Dar nici nu m-am uitat sus. Am crezut că tu te-ai uitat...
Nu te-ai uitat sus?
Stai jos...
Stai jos!
Un vizitator este tot ce cer.
Un companion temporar care să mă ajute
să traversez câteva ore din viața mea singuratică...
Mulțumesc Doamne, mulțumesc.
O, nu, nu, nu. Nu vorbi. Nu rosti nici un cuvânt.
O, bucuria și premiul meu din Ceruri.
O, cred c-ai fost cel mai înalt din clasa ta.
Numele meu este Harold și trăiesc aici singur.
Cum te cheamă?
N-am înțeles.
Nu...
Iartă-mă.
N-am realizat că ești mut.
Vezi cum Cerul aranjează tot.
Eu un sărac orb și tu un mut.
Un mut deosebit de mare.
Dar mâinile tale sunt înghețate, copile.
Ce zici de un bol de supă?
Ei bine, eu știu ce înseamnă să-ți fie frig și să fi înfometat.
Da...
Și ce mult înseamnă să primești puțină bunătate din partea unui străin.
Ești gata pentru supă?
Ține castronul.
O, prietene...
Nici nu știi ce mult înseamnă pentru mine vizita ta.
Cât de mult am așteptat pentru plăcerea companiei unei alte ființe umane.
Câteodată, în preocuparea noastră cu cele lumești,
tindem să uităm plăcerile simple
care stau la baza adevăratei fericiri.
Și acum, puțin vin odată cu supa?
Bine, bine.
Bine. Da.
Așteaptă!
Un toast.
Un toast pentru o prietenie durabilă.
Ce înfometat trebuie să fi fost.
Și acum o mică surpriză.
Pentru ocazii speciale, am păstrat...
...trabucuri.
Ia unul.
Ce?
Nu, nu, nu.
Focul este bun.
Focul este bun, este prietenul nostru.
Da. Îți voi arăta.
Vezi?
Ai trabucul?
Lasă-mă să văd.
În regulă.
Acum...
Doar ține-l aici. Acum,
nu inhala decât când vârful strălucește.
Așteaptă.
Unde pleci?
Vroiam să fac un espresso.
Acum!
Repede. Dă-i sedativul.
E "dus".
Știu.
Intru. Adu-mi lumânarea.
- Nu. - Da.
Dragostea...
...este singurul lucru ce poate salva aceasta biată creatură.
Și îl voi convinge că este iubit
chiar dacă mă va costa viața.
Indiferent ce auziți dinăuntru, sau cât de mult vă voi implora,
indiferent cât de mult voi țipa,
...nu deschideți ușa, sau veți distruge toată munca mea.
Ați înțeles?
Nu deschideți această ușă.
Da, doctore.
Mi-a făcut plăcere să lucrez cu dvs.
Lăsați-mă să ies. Lăsați-mă să ies de aici.
Ce se întâmplă cu voi oameni buni? Glumeam.
Nu înțelegeți o glumă când auziți una?
Iisuse Hristoase. Lăsați-mă să ies de aici!
Deschideți ușa naibii odată sau vă trosnesc capetele alea putrezite.
Mamaaaaaa!
În mod evident...
Bună, frumosule.
Ești un tip arătos, știi?
Oamenii râd de tine.
Oamenii te urăsc, dar de ce te urăsc?
Pentru că sunt geloși.
Uite la fața asta de băiețel.
Uită-te la zâmbetul ăsta dulce.
Vrei să vorbim despre tăria psihică?
Vrei să vorbim despre mușchi adevărați?
Vrei să vorbim despre idealul Olimpic?
Ești un zeu!
Și ascultă-mă pe mine...
Nu ești rău.
Ești bun!
Uite ce băiat bun!
Este îngerașul mamei.
Și vreau ca lumea să știe,
odată pentru totdeauna, și fără rușine,
ca noi îl iubim.
Te voi învăța.
Îți voi arăta cum să mergi, să vorbești, să te miști, să gândești.
Împreună,
tu și cu mine...
...vom aduce cea mai mare, unica contribuție științei
de la crearea focului!
Dr. Fronkonsteen. Sunteți bine?
Numele meu...
...este Frankenstein!
Distinși colegi, doamnelor și domnilor.
În această seară am privilegiul
să vă prezint un om al cărui nume de familie a fost în același timp...
...faimos...
și infam.
Și acum să vi-l prezint pe Doktor Baron Friedrich von Frankenstein.
Dragi oameni de știi...
...nță... neurochirurgi, doamnelor și domnilor.
Acum câteva săptămâni, provenind dintr-un mediu,
credeți-mă, atât conservator cât și tradiționalist
cunoscător în actul științific ca și fiecare dintre dvs,
Am început un experiment într-atât de incredibil pe cât pare...
reanimarea țesutului mort.
Ceea ce vreau să vă ofer este o posibilă poartă către...
imortalitate.
Doamnelor și domnilor, vă prezint pentru plăcerea dvs. filozofică și intelectuală...
Creatura.
Rămâneți pe scaune, vă rog.
Nu suntem copii. Suntem oameni de știință.
Vă asigur că nu este nimic de care să vă fie teamă.
Permiteți-mi să vă ofer pentru considerația dvs...
...o demonstrație neurologică a funcțiilor cerebrale primare.
Balans și coordonare.
Mergi pe călcâie și vârfuri.
Mergi cu spatele.
Doamnelor și domnilor, ați văzut Creatura executând activități motorii simple,
dar pentru ceea ce veți vedea, trebuie să intrăm încet în...
...domeniul genialității.
Doamnelor și domnilor,
din ceea ce odată a fost o masă de țesut lipsit de viață,
vă prezint cea mai culturalizată, sofisticată...
...persoană din oraș.
Dă-i drumul.
Nimic, nimic. Îți spun eu.
5, 6, 7, 8...
Haide. Vrei să arăt aici ca un prost?
Vă rog. Vă implor.
Pentru siguranța dvs, nu-l umiliți.
Vino înapoi. Mă auzi? Nu te voi lăsa să-mi distrugi munca.
Ca și Creatorul tău, îți ordon să te întorci.
Înlănțuit.
Înlănțuit ca un animal în cușcă.
O, doctore. Mă simt groaznic.
Este un singur răspuns.
Dacă aș putea găsi o modalitate de a proporționa fluidul cerebro-spinal,
ar fi în regulă.
Dar cum?
Cum, înainte de a fi prea târziu?
O, Frederick...
Dacă ar exista o posibiltate de a putea...
...să te eliberez de tortura prin care treci...
Dacă ar exista o posibilitate să te pot ajuta...
să scapi de tensiune, să-ți ofer puțină liniște.
Doctore, am...
Doctore?
Ce este?
Doctore...
Unde sunteți?
Iertați-mă doctore. Aceasta telegrama a sosit când ați fost plecat.
Cred că ți-am spus să nu mă întrerupi niciodată când muncesc.
Iertați-mă doctore. Am crezut că este o urgență.
Vedeți, logodnica dvs, va ajunge aici într-o secundă.
Ce? Elizabeth, aici, în această seară?
Da. Voi pregăti o cameră imediat.
Vă sugerez să vă puneți o cravată.
Iubitule.
Iubito.
- Surprins? - Surprins.
- Mă iubești? - Te iubesc?
Ei bine...
- Să intrăm... - Iubitule...
A fost o zi lungă. Sunt sigur că ești foarte obosită. Voi plăti șoferul.
- Dragă. - Ce?
- Surprinsă? - Da.
- Mă iubești? - Ei bine...
Să intrăm.
- Dragă. - Da.
Nu spune nimic, poartă-te normal.
- Gata? - Da. Cred...
Da.
Sunt totuși puțin obosită.
Vreau să-ți prezint asistenții mei Inga și I-gor.
Ce mai faceți?
Îmi pare bine!
- Ea este logodnica mea Elizabeth. - Sunt încântată să vă cunosc în sfârșit.
Logodnica.
Scuză-mă, drăguță? Ce faci... exact?
Ei bine, îl asist pe Dr. Fronkonsteen în laborator.
Avem discuții intelectuale dez...
Chiar, tocmai am "avut" una...
- Pot...? - Ce?
Așteaptă un minut...
I-gor, vrei să mă ajuți cu bagajele?
Sigur, tu iei blonda iar eu pe cea în turban.
Oprește-te. Vorbesc despre bagaje.
Da, Stăpâne.
Doamnelor, pe aici.
Va fi o noapte lungă... Dacă ai nevoie de ajutor cu fetele...
Vom stabili asta acum.
Pentru că vom fi amici.
Nu-i așa?
Drăguț și confortabil.
Ca vechi prieteni.
Ce se-ntâmplă? Ți-e frică de acest foc micuț?
Nu-ți poate face rău.
Vezi?
Mare monstru mai ești...
Vezi. Mama a avut dreptate.
Băieții mici n-ar trebui să se joace cu focul.
Pentru că și-ar face rău.
Halt!
Sus.
Tărăboiul este un lucru urât.
Și cred c-a venit timpul să avem unul.
Să omorâm monstrul.
Și Cerul îmi este martor... Sus.
...va blestema ziua...
...când s-a născut un Frankenstein.
Ce?
A spus: "Va blestemă ziua în care s-a născut un Frankenstein".
E în libertate.
Știi ce-nseamnă asta?
Dragă, nu trebuie să-ți faci atâtea probleme.
Cred că ai dreptate.
Bineînțeles că am.
Acum vino, ca un băiat cuminte.
Ce m-aș face fără tine?
Camera ta este în capătul holului, în caz că m-apucă spaimele în timpul nopții?
Păi, da, dar m-am gândit că în această seară, datorită circumstanțelor, aș putea...
...sta aici cu tine.
M-ai vrea așa, acum?
Atât de aproape de nuntă, așa aproape c-o putem atinge?
- Da! - Ho, băiete.
Sau...
...să mă mai aștepți încă puțin, când mă voi putea dărui ție fără nici o ezitare,
...când aș putea fi în totalitate, nerușinată și în legalitate numai a ta?
Asta-i o alegere grea.
Ești un tip tare.
Cred că ai dreptate.
Bineînțeles că am. Întotdeauna am.
Acum dă-mi un sărut și spune-mi "noapte bună".
Fără limbi.
Noapte bună, dragule.
Noapte bună, iubire.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Mă iubești? Eu te iubesc!
- Vise plăcute, dragule. - Vise plăcute.
Noapte bună, nu lăsa puricii să te muște.
A pierdut iluminarea fatală a sabiei sale iuți
Adevărul sau mărșăluiește
Glorie, glorie, aleluia...
Unde sunt?
Cine ești tu? Ce ești tu?
Ce vrei? ce vrei să-mi faci?
Potolește-te.
Nu mi-e frică de tine.
Tatăl meu este foarte bogat. Vei avea lumea la vârful degetelor.
Ascultă. Trebuie să mă întorc la 11:30. Aștept un telefon foarte important.
Vorbește. De ce nu vorbești?
Ce vrei să faci?
O, nu, nu poți fi serios.
Mi-e fri...
O, Doamne.
Ham-ham.
Sunt logodită.
Și odată el... dar n-am... niciodată n-am...
Dulce mister al vieții...
te-am găsit în final...
În final știu tot secretul...
Un bănuț pentru gândurile tale.
Ești incorigibil, nu-i așa?
Știi ceva, gât cu fermoar?
Bine.
Șapte a fost întotdeauna numărul meu norocos.
Vino-ncoace, Monstru fierbinte.
Ce este? Ce s-a întâmplat?
Este acea muzică?
Este probabil de la hanul din apropiere. Nu este nimic pentru care să-ți faci griji.
Unde pleci? Unde...
Voi bărbații sunteți toți la fel.
Șapte sau opt numere rapide, după care o ștergeți cu băieții.
Să vă făliți... Ai face bine să-ți ții gura.
O, cred că-l iubesc.
Uite, se întoarce... Uite, muzica...
Continuă să cânți. Este muzică.
Este muzica ce-l face să revină.
Vino.
Haide. Poți s-o faci.
Nu-l atinge. Vrea să reușească singur.
Poți s-o faci. Poți s-o faci.
Te rog, Creația mea.
Repede. Prinde-l.
Toate pregătirile au fost făcute pentru transfer?
Da, doctore.
Ești sigur că vrei să treci prin asta?
Este singurul lucru care-l mai poate salva.
Realizezi că riști ambele voastre vieți?
Da.
Curentul închis.
Cum voi știi când vor termina?
Doctorul a spus să-i acordăm 15 minute.
Nici o secundă mai mult...
...sau mai puțin.
Cât mai avem?
Încă două minute.
- Ce este zgomotul ăsta? - Nu știu.
- Cât este ceasul? - Aproape gata.
O, Doamne. Sunt localnicii.
Nu! Nu! Vă rog.
Încă 7 secunde.
Nu! Nu!
- Lasă omul jos. - Este Monstrul.
- Nu, nu poate fi. - El este.
Am spus: "Lasă omul jos".
Și cine crezi Dumneata că ești
să le poruncești acestor oameni ce să facă?
Eu sunt Monstrul.
Ja. Văd că ești Monstrul.
De când mi-aduc aminte
oamenii m-au urât.
Au privit fața și trupul meu
și au fugit îngroziți.
În singurătatea mea, am decis ca, dacă nu pot...
inspira dragoste, cea mai adâncă speranță a mea,
Pot cauza frică.
Trăiesc,
pentru că acest biet geniu pe jumătate nebun, mi-a dat viață.
El singur a creat o imagine despre mine
ca despre ceva frumos.
Și apoi,
când i-ar fi fost destul de ușor să stea departe de pericol,
și-a folosit propriul trup, ca un porc de guineea
să-mi ofere o minte mai calmă
și un mod mult mai sofisticat de a mă exprima.
Ei bine, desigur, aceasta este o cu totul altă situație.
Ca un conducător al acestei comunități,
dați-mi voie să fiu primul care îți oferă mâna...
...în prietenie.
- Mulțumesc. - Sunteți cu toții bineveniți.
Și acum haideți la mine acasă pentru puțin cozonac și puțin vin...
...și rahat!
Către șantier!
Bună, doamnă Frankenstein.
Doamna Frankenstein. Ce nume frumos.
O, iubito.
Ține-te de pălărie.
Ce?
Mă întorc imediat.
Mă țin de ea, iubito.
Încă câteva secunde.
Iubitule, sper că n-ai găsit mica petrecere a tăticului prea plicticoasă.
A dat-o special pentru tine. Spune că ți-a plăcut.
Iubitule, ai văzut?
Am pus în baie un coș special pentru cămășile tale
iar celălalt este doar pentru ciorapi și desuuri.
Vin.
Sentimentul este mutual.
Știi, am o nedumerire.
Este ceva ce mi-am dorit totdeauna să te întreb despre acea operație.
Știi, în partea de transfer,
Monstrul a luat o parte din creierul tău minunat, dar tu ce-ai luat de la el?
Nu. Nu-mi vine să cred...
Dulce mister al vieții,
în sfârșit te-am găsit.